| |
![](/img/titl_ees2.jpg) | Kõned | | | Vabariigi President leinapäeval 14. juunil 2006 Linda kuju juures14.06.2006
Head kaasmaalased!
Kurba tõde nende inimeste kohta, kes väevõimuga viidi oma kodudest külmale maale, teame me kokkuliidetud arvandmete näol. Kuid tähtis on mõista iga inimese valu eraldi.
Saaremaa tütarlaps Helvi Koppel on kirjeldanud kodust väljaajamise mälestust: “Kuigi oli südasuvi, oli ema käskinud talvemantlid selga panna, kuid hoolimata sellest, tundsin jahedust terves ihus ja isegi veel sügavamal… Siis ma veel ei teadnud ega suutnud mõista, et on olemas asju, mida saab teha ainult öö musta katte varjus.”
Lapse hinge jäänud detailidest saab alguse üldistus kogu selle traagilise perioodi kohta meie rahva ajaloos.
Eesti jääb igavesti mäletama tuhandeid kaasmaalasi, kes 65 aastat tagasi viidi oma kodudest vastu tundmatusele, sageli surmale. Vägivallateod algasid kohe pärast meie riigi annekteerimist ja jätkusid mõlema okupatsiooni ajal. Eestist küüditati, siit põgenes või represseeriti aastate jooksul iga viies inimene. Tänasel leinapäeval mälestame neid kõiki.
Mõtleme täna sellelegi, et Eesti iseseisvuse hävitanud režiimide ohvriks langesid ka need sõdurid, kellel tuli püssi kanda mõlema sõdinud poole väes. Osa neist tuli õnneks tagasi, ent pidi kogema uut ülekohut, kui neid hakati kodus omadeks ja võõrasteks jagama. On aeg sellest üle saada. Ärgem laskem võõra võimu külvatud seemnel oma südames vihkamiseks kasvada.
Mäletame ja leiname veendumuses, et minevik ei tohi varjutada tulevikku.
|
| |
|